Название: П'ятеро в ліфті, не рахуючи Музи
Автор: Стефан Піпа
Издательство: ЛитРес: Самиздат
Жанр: Приключения: прочее
isbn:
isbn:
Надрукувавши ці рядки, Вона ледь всміхнулася і подумала: «Ти що, діду, думаєш так просто усе вирішити? Це ж буде нецікаво. Винайшли собі усілякої техніки і думають, що полегшують цим собі життя. Наївні».
Проте, на превелике здивування діда, мобільний телефон не подавав жодних, хоча б мінімальних, ознак життєдіяльності:
– Дивно, телефон ніби розрядився.
– Візьміть мій, – моментально запропонував вусань, але виявилося, що і його телефон не здатний ані надсилати, ані приймати дзвінки.
Тут підійшов до гурту юний хлопець і кинув перед двома забіяками їхні речі, борсетку і течку, та всівся на землю.
Борсетка впала, перекрутившись у повітрі, і блимнула світлом, відбивши промінчик сонця від маленької золотавої таблички, прикріпленої до неї. Дідо, нахилившись, прочитав на табличці одне-єдине слово «БрендА» і, забувши про негаразди зі зв’язком, швидко звернувся до коротуна:
– Гарна у Вас борсетка.
Коротун підозріло зиркнув на діда, швидко забрав борсетку та заховав її собі за спину:
– Ну, то й що? Сам знаю. Вам яке до неї діло?
– Можна ближче глянути? – попросив дідо.
– Не можна! – категорично відмовив коротун.
– Справа в тому, що вона, – спробував пояснити дідо, але коротун його різко, емоційно та безапеляційно перебив:
– Дєд, ти шо, заривки шукаєш? А? Ну, шо ти пристав? Ти вообщє, куди збирався? А? Дай отдохнуть…
Дідо аж знітився від активної відсічі. З ним в такому тоні вже давно не розмовляли. І йому навіть на мить здалося, що табличка та, а особливо слово «БрендА» на ній, просто йому привиділися.
Вусань, передбачаючи, що такий стиль розмови може призвести до чергової бійки, вирішив згладити гострі кути:
– Панове, облиште. Давайте шукати вихід. Мене клієнт чекає.
Втомлений чоловік витер носовою хустинкою течку від коньяку і, підклавши її собі під голову, вже встиг розлягтися у всю довжину свого тіла на траві, але за розмовою слідкував і вставив своїх «п’ять копійок»:
– Що значить, давайте шукати? Вам треба, то йдіть. А мені й так добре. Ну їх всіх в баню…
Вусань подивився на втомленого чоловіка. З усього його вигляду було зрозуміло, що найближчим часом він нікуди йти не збирається. Далі він перевів погляд на коротуна – той теж не вважав за потрібне йти негайно вже і, киваючи головою на діда, промовив до вусаня:
– Йди, йди. І дєда з собою забери. А то він тут загострює… накаляє обстановку…
Втомлений чоловік з течкою, не дивлячись на співбесідників, ліниво підтримав коротуна:
– Да-да…
Подивився вусань і на юного хлопця. Той сидів, обхопивши коліна руками, і про щось думав, і не те що йти, а й навіть розмовляти не збирався. Останнім вусань з надією подивився на діда:
– Ви СКАЧАТЬ