Название: Солом’яне танго або Літо в хутряних шкарпетках. Переклад на українську мову – Ольга Блік
Автор: Виолета Лосєва
Издательство: Издательские решения
Жанр: Современная русская литература
isbn: 9785448506314
isbn:
ВОНА: – Знаєш, можливо тому, що я жінка, я враховую ще категорію «гнучкість»…
Розкіш – це не мати необхідності проявляти цю саму гнучкість… Цілісність і самодостатність – це прекрасно, поки це не зачіпає інших людей… Особливо найближчих людей…
Я думаю, матері героя, який пожертвував собою, було б краще, якби він прийняв інше рішення…
ВІН: – Не варто плутати самодостатність і поміркованість. Це зовсім різні речі.
ВОНА: – У тебе діти є?
ВІН: – Так. Дорослі. Живуть далеко. Своїм життям.
ВОНА: – Ти знаєш, в мені живе два страхи постійно – це страх за своїх близьких, і страх когось підвести… І для того, щоб ці страхи не виправдалися – мені не потрібна ніяка цілісність…
ВІН: – Це твій вибір, Ді. Ти – жінка, і у тебе своя точка зору. Ти від цього не стаєш менш привабливою. Це – просто питання досвіду і тієї мудрості, яку ти так цінуєш в людях. Найбільш безперспективна річ – це сперечатися про точки зору, чи не так? До чого це призводить – ти знаєш не гірше за мене. Я за чесність – а там – хоч трава не рости.
ВОНА: – Може, тому у людей і не складаються стосунки, що обидві сторони говорять «я такий (така) і приймайте мене таким (такою)» … Або ж «Я рятую світ, і мене не обходить, що посуд брудний»?
ВІН: – Все може бути, Ді… Люди сходяться на основі усвідомлених або неусвідомлених угод. І стають близькими… А коли хтось із них ці угоди порушує і починає з цього приводу викручуватися, тут і кінець всьому настає.
Ти ще не передумала бути ласкавим і ніжним кошенятком?
Повір, іноді прибрати сміття – не менше геройство, ніж врятувати світ…
Йдеться про те, як на це дивляться обоє.
ВОНА: – Ти знаєш, я все ще вважаю, що люди повинні сходиться, коли «метелики в животі» або ж, у крайньому разі, коли «таргани в один бік побігли»…
Сміття і суп не мають ніякого значення в результаті… Якщо це псує життя, то це не життя…
ВІН: – Дорога, я не буду сперечатися з жінкою. Метелики так метелики… Таргани так таргани… Повір, 99% тих, хто зійшлися на основі «метеликів», розбіглися по причині брудних сорочок, хронічно незвареної вечері та інших побутових дрібниць.
ВОНА: – Ми так мило з тобою сьогодні розмовляємо, що не хочеться іронізувати, але не можу не сказати – філософствувати набагато простіше, ніж самому так чинити… І наше з тобою листування (його наявність) – цьому підтвердження…
ВІН: – Уяви, що ми одружені. Чи сподобалося б тобі, якби я замість того, щоб думати про заробіток, будинок, про тебе, про дитину – весь час би торочив тобі про метеликів і цілував у вушко, не злазячи з ліжка?
Ді, я – нормальний мужик. Який розуміє свою відповідальність за ті стосунки, в яких він перебуває. І СКАЧАТЬ