Название: Асистент
Автор: Тесс Ґеррітсен
Издательство: Книжный Клуб «Клуб Семейного Досуга»
Жанр: Полицейские детективы
Серия: Джейн Ріццолі та Мора Айлс
isbn: 978-617-12-1979-3, 9786171219786
isbn:
– Так. Я б звихнувся, якби цілий день повсюди натикався на дружину. Але ці двоє, здається, добре ладнали. Минулого місяця він на цілі два тижні взяв відпустку, просто щоб побути з нею вдома після смерті її матері. Як ви гадаєте, скільки може заробити хірург-ортопед за два тижні? П’ятнадцять-двадцять тисяч баксів? Йому дорого обійшлося піклування про неї.
– Отже, вона цього потребувала.
– Усе одно так не кожен вчинив би, – знизав плечима Корсак.
– Отже, ви не бачите причин, з яких вона б захотіла його покинути?
– Жодної. І ще менше причин його прирізати.
Ріццолі глянула на вікна. За деревами й кущами не видно було сусідніх будинків.
– Ви сказали, що він помер між дванадцятою і третьою.
– Ага.
– Сусіди щось чули?
– У будинку зліва нікого немає – мешканці поїхали до Парижа. Нічогенько люди живуть… А сусіди справа міцно спали.
– Він вдерся в будинок?
– Так, крізь кухонне вікно. Комашину сітку зірвано. Далі було використано інструмент для розрізання скла. На квітнику сліди сорок четвертого з половиною розміру. І сліди крові в цій кімнаті – з таким само відбитком підошви.
Корсак дістав хусточку й витер чоло – він належав до тих нещасливих людей, для яких просто не існує достатньо потужних антиперспірантів. За кілька хвилин розмови з Ріццолі плями поту під пахвами збільшилися.
– Покладімо його на простирадло, – сказав один із працівників моргу.
– Голову тримай! У нього ж голова відвалюється!
– О чорт!
Ріццолі й Корсак мовчки дивились, як доктора Їґера боком кладуть на одноразове простирадло. Від трупного заціпеніння тіло заклякло під кутом дев’яносто градусів, і люди з моргу тепер сперечалися про те, як у цій недоладній позі класти його на ноші.
Раптом Ріццолі помітила на підлозі якийсь білий черепок біля того місця, де сидів Їґер. Вона опустилася навпочіпки й підняла маленьку скалочку порцеляни.
– Розбита чашка, – сказав Корсак.
– Що?
Біля вбитого знайшли блюдце і чашку. Схоже на те, що вони були в нього на коліні й упали. Ми вже спакували черепки, щоб зняти відбитки пальців. Не запитуйте мене, що воно таке, – додав він, помітивши її здивований погляд, і знизав плечима.
– Щось символічне?
– Ага. Ритуальне чаювання з мерцем.
Ріццолі подивилася на скалочку порцеляни, що лежала в її обтягнутій латексом долоні, намагаючись зрозуміти, що вона означає. В животі в неї скрутився тугий вузол. Страшне відчуття впізнання: перерізане горло, руки й ноги, зв’язані скотчем, проникнення до помешкання вночі через вікно, заскочені зненацька жертви.
І зникла жінка.
– Де спальня? – запитала Ріццолі.
Вона не хотіла її бачити. Боялася її бачити.
– Так, саме спальню я хотів вам показати.
У коридорі, який вів СКАЧАТЬ