Название: Targu Talita nipiraamat
Автор: Jana Rand
Издательство: Eesti digiraamatute keskus OU
Жанр: Сад и Огород
isbn: 9789985644881
isbn:
Suurema istutusala ülesharimisel puhastage korraga ära väiksem lapp ning istutage sinna taimed. Nii tekib tunne, et töö edeneb ja kaevamine polegi enam kurnav. Hea tulemuse saamiseks joonistage istutusplaan varem valmis ning märkige ala tokkidega maha.
Väga umbrohtunud maad võib eelnevalt töödelda herbitsiidiga Roundup. Seda kasutades toimige kindlasti juhendi järgi. Laske preparaadil 2–3 nädalat mõjuda, siis kaevake maa korralikult läbi ning korjake kõik rohujuured välja. Kahjuks tapab Roundup ka head putukad, kes söövad aiakahjureid. Enne mürgi kasutamist kaaluge tõsiselt, kas seda tasub ikka teha, sest niikuinii tuleb maa läbi kaevata ja umbrohujuured välja korjata. Kui te kohe pärast mürgi mõjumist kaevama ei hakka, rohtub maa taas ning mürgitamine osutub kasutuks ettevõtmiseks. Pigem valmistage pinnas ette vähehaaval, aga korralikult. Pärast taimede istutamist katke peenra pind umbes 5 cm paksuselt koorepuru, saepuru vms multšiga.
Niikaua, kui istutatud taimed alles jõudu koguvad, jälgige hoolsalt, et peenrale ei sigineks umbrohtu. Kuigi paks multšikiht takistab rohuseemnete idanemist, suudavad visamad liigid end siiski vahel peenrale sokutada. Hiljem, kui taimepuhmikud on kokku kasvanud, ei hakka seeme, mis on kuidagi nende vahele pääsenud, enam idanema, kuna mulla peal on pime.
Multš hoiab mulla pinna niiskena. Orgaanilise multši ja mulla kokkupuutekohas käib vilgas elu. Seal töötlevad mikroorganismid orgaanilist ainet ümber väärtuslikuks huumuseks. Selle tulemusel multšikiht õheneb ning seda tuleb igal aastal või üle aasta juurde panna.
Multš muutub vaenlaseks vaid liigniiskel aastal, pannes vett täis maapinnal õhupuuduse tõttu vohama hallituse ning mädandades taimi. Sel juhul tuleb multš eemaldada ja see tagasi panna alles siis, kui ilmaolud on taas normaalsed.
Sõltuvalt sellest, kus peenar asub, võib mõni multšimaterjal hakata silma riivama (nt põhk). Põhu ja saepuru eluiga multšina on lühike – vaid üks aasta.
Artikli täisversioon on kättesaadav veebilehelt http://www.virkus.com/aiandus/umbrohuvaba-pusilillepeenar/
Hüva nõu võilillest vabanemiseks
Harilik võilill (Taraxacum officinale) on murus üks sagedasim ja tülikaim umbrohi, millel on halb omadus hakata muru valitsejaks. Võilill talub tugevat tallamist ning madalalt niitmist, muutudes väga madalakasvuliseks ja maapinnal laiuvaks, hävitades valgusnõudlikud murukõrrelised.
Võilillest lahti saada on päris keeruline. Parimaid tulemusi annab mehaaniline viis – võilillede väljatorkimine. Kuid see on praktikas võimalik ainult väikestel pindadel ning kui võililli on murus vähe. Välja kaevata tuleb võilill kevadel kasvu ja leheroseti moodustamise alguses ning vähemalt 5 cm sügavuselt. Muru hooldamise juures on kasulik silmas pidada õigelt kõrguselt ning optimaalse sagedusega niitmist. Kui hoiate muru heas kasvujõus, jaksavad murutaimed võililledega võistelda. Kõige halvem on hõreda muru liiga madalalt niitmine kevadsuvel, mis soodustab kohalelennanud võilille idanemist.
Kui te ei saa muru pärast pritsimist hoida vähemalt seitse päeva kasutamata, ärge keemilist umbrohutõrjet tehke.
Võililli hävitatakse ka herbitsiidiga. Häid tulemusi on saadud Starane 180ga (toimeaine fluroksüpüür-metüülheptüülester). Preparaat mõjub lehtede kaudu. Mõju on märgatav juba 1–2 päeva pärast pritsimist, 3–4 nädalat hiljem taimede kasv lakkab ja nad hävivad. Pritsida tuleks siis, kui võililled on rosetifaasis, kuid pole veel õievart moodustanud. Kulunorm on 10–20 ml preparaati segatuna 2–4 liitri veega, millest piisab 100 ruutmeetri jaoks. Järgige kindlasti pakendil olevat kasutusjuhendit!
Pritsimise juures tuleb meeles pidada, et kõik keemilised preparaadid on mürgised. Kui te ei saa muru pärast pritsimist hoida vähemalt seitse päeva kasutamata, ärge keemilist umbrohutõrjet tehke. Pigem imetlege aias võilillede õieilu, kui kahjustage mürkidega oma elukeskkonda ja tervist.
Kuidas naadist jagu saada?
Harilik naat (Aegopodium podagraria) eelistab kasvada kohtades, kus maa on kobe, huumusrikas ja viljakas ning niiskepoolne. Visa ning jõulise taimena ajab ta end igale poole ja kasvab jõudsalt. Naat tunneb end hästi nii täispäikeses kui ka varjus, ta ei saa otsa ka pikas põuas ega vihmas. Varjulises niiskes naaditihnikus meeldib redutada ka tigudel.
Kevadeti on naati toiduks tarvitanud mitmed rahvad. Ka Eesti vanarahvas teadis rääkida, et kui naat nina mullast välja pistab, on näljahäda kadunud. Väikestes talumajapidamistes on naati niidetud loomadele söögiks.
Koduaias aga võtab ta üsna jõuliselt võimust aia- ja seinaäärtes, marjapõõsastes, maasikamaal ja lillepeenral, tungides sealt ka murusse.
Hävitage suve jooksul võimalikult palju naadi maapealset rohelist osa: kitkuge käsitsi välja või niitke.
Kõige lihtsam on naati tõrjuda keemilise umbrohutõrjevahendiga Roundup, mille lahusega pritsitakse naadilehti suve jooksul tuulevaikse ilmaga kaks korda. Kange toimega vahendi puhul tuleb jälgida, et see ei satuks kultuurtaimedele.
Kemikaalide kasutamise vältimiseks tuleb rakendada muid võtteid.
Hävitage suve jooksul võimalikult palju naadi maapealset rohelist osa: kitkuge käsitsi välja või niitke. Et naat seemnetega ei leviks, niitke esimest korda veel enne naadi õitsema hakkamist. Kui seda teha regulaarselt, kurnab see ajapikku naadi juurestiku ära, taimik nõrgeneb ning agressiivne sissetungija taandub.
Kuigi naadi risoomid ei asu väga sügaval mullas (peamiselt kuni 15 cm sügavusel), on neid seal palju. Seepärast kaevake maad pigem hargi kui labidaga. Labidaga kaevates saavad risoomid liigselt tükeldatud ja igast mulda jäänud tükikesest kasvab uus taim. Maa kaevamisel ja harimisel koguge kokku võimalikult palju naadirisoome.
Mahaniidetud naadipealsete pärast pole vaja muretseda. Kuna tegu on nitrofiilse taimega, mis eelistab kasvada lämmastikurikkas pinnases, siis saab selle kompostida väga toitaineterikkaks mullaks.
Soovitusi mahedaks taimekaitseks
Enamik haigusi ja kahjureid talvitub taimedel või nende läheduses mullas. Seega on üks kõige tõhusam taimekaitsevahend korralik aiatööriist, millega saab taimede vahel mulda harida, takistades nii haiguste muutumist epideemiaks. Kui kahjureid on veel vähe, üritage neid ära korjata, lömastada või veesurvega maha pesta. Ärge laske nende arvukust kontrolli alt välja. Tutvustage lehetäidele nende suurimaid vaenlasi lepatriinusid ja jooksiklasi. Mida rohkem elab aias erinevaid putukaid, seda paremini on tasakaal paigas ja ükski putukas ei muutu ohtlikuks kahjuriks.
Sobivad tõrjevahendid:
Jahukaste ja lehetäide tõrjel usaldage vana head rohelist seepi. Enne seebilahusega pritsimist proovige seda paar päeva varem lehe peal, kuna vahend võib tekitada põletust.
Haigestunud taime kastmisvette pange teepuuõli (10 tilka 0,5 l vee kohta).
Purustage 400 g värskeid tomatilehti, valage peale 1 liiter vett ja laske 3–4 tundi seista. Seejärel keetke nõrgal tulel 30 minutit ja kurnake. Pritsimiseks lahjendage veega (1: 3).
Tutvustage lehetäidele СКАЧАТЬ