Название: Темні уми
Автор: Александра Бракен
Издательство: Книжный Клуб «Клуб Семейного Досуга»
Жанр: Социальная фантастика
isbn: 9786171251311
isbn:
Роб спробував запропонувати мені пластикову пляшку з водою з переднього сидіння, стиснувши губи так, що вони перетворились на тонку смужку. Мій погляд знов завмер на крихітних червоних цятках, що розбризкались по його обшлагу.
Він повбивав їх. Відлунювало у моїй голові. Може, кілька днів чи навіть тижнів тому, але то малоймовірно. Хіба би він не перевдягнувся в іншу сорочку чи не спробував відіпрати її? А потім він прийшов сюди, щоби нас теж убити?
Роб мені всміхнувся, показуючи всі свої зуби. Усміхнувся. Так ніби він щойно не задув два життя, стріляючи впритул і спостерігаючи за тим, як дощ змиває їхню кров у канаву.
У мене так сильно затрусилися руки, що довелося міцно вхопити заплічник, аби він нічого не помітив. Я гадала, що втекла від монстрів, що вони залишились під замком по той бік електричної загорожі. Але привиддя безсмертне, і воно наздогнало мене тут.
Я – наступна.
Я проковтнула крик, що рвався з горла назовні, і всміхнулася йому у відповідь, хоча все моє єство протестувало. У мене не було навіть краплі сумніву, навіть крихти вагання, що якби він знав, що я щойно побачила, то наступні кілька днів Кейт би відпирала з його сорочки і мою кров.
Вона знає, – міркувала я, йдучи вслід за Мартіном у приміщення заправки. Кейт, яка пахне розмарином, яка несла мене коридором, яка врятувала мені життя. Вона мусить знати.
І вона все одно його цілувала.
Заправка мала такий вигляд, ніби її знищили дикі звірі, утім, ймовірність того, що це правда, була досить високою. Найрізноманітніші брудні відбитки лап утворювали на підлозі приголомшливі візерунки із вкрапленнями липких червоно-коричневих латок, що вели туди, де стояли харчі.
У крамниці тхнуло чимось кислим, хоча відділ напоїв досі підсвічувався завдяки безперебійному струмові. Здебільшого бракувало содової та пива, але й чимало всього зосталось – і то не дивина. У крамниці продавали молоко по десять доларів за картонний пакунок. Та сама ситуація була і з харчами. На деяких полицях досі лежали собі упаковки з чипсами та солодкі батончики, біля яких висіли цінники, так наче то були дефіцитні товари, які мали ось-ось закінчитися. Решта полиць була геть чисто спустошена чи всіяна порозсипуваним поп-корном і печивом.
План у мене виник несамохіть.
Поки Мартін розважався, вовтузячись з автоматом із содовою, я схопила кілька упаковок чипсів і шоколадних батончиків. І хоча коли я запихала взяте у заплічник, мене пройняв сором, але відтак я замислилася: в кого, власне, я краду? Хто викликатиме копів?
– Там тільки одна душова, – повідомив Мартін. – Я йду перший. Якщо тобі пощастить, то, може, залишу тобі трохи водички.
Може, якщо мені пощастить, ти у ній втопишся.
Він захряснув за собою двері, і надумане почуття провини, що я збираюся СКАЧАТЬ