Название: Брама
Автор: Фредерік Пол
Издательство: Книжный Клуб «Клуб Семейного Досуга»
Жанр: Космическая фантастика
isbn: 978-617-12-3931-9, 978-617-12-3932-6, 978-617-12-3423-9, 0-345-29300-2
isbn:
Шері махала рукою, намагаючись привернути увагу інструктора.
– Ви сказали «здається загрозливою». Наскільки загрозливою? – запитала Шері.
Інструктор терпляче відповів:
– За останню фінансову орбіту повернулися лише три з десяти екіпажів по п’ять осіб. Це найбільші кораблі. У деяких випадках ми виявляли трупи членів екіпажу. І таке буває.
– Еге, – сказала Шері. – Дуже погано.
– Ні, це ще нічого порівняно з кораблями, розрахованими на одну людину. Дві орбіти тому ми відправляли їх упродовж усієї орбіти. З усіх кораблів повернулося лише два. Оце дійсно зле.
– Чому ж так? – запитав батько сім’ї «тунельних щурів» Форенд. Інструктор на кілька секунд затримав на ньому погляд.
– Якщо колись дізнаєтеся, то скажете, – відповів він. – Так… Обираючи екіпаж, візьміть когось, хто вже літав. Іноді це виходить, але не завжди. Проспектори, які вже розбагатіли, зазвичай зав’язують. А ті, хто ще ні, не захочуть лишати свій екіпаж. Тому вам, новачкам, доведеться літати з іншими незайманцями. Гмммм.
Він уважно роздивився навколо.
– Ну що ж, промацаймо ґрунт. Розбийтеся на групи по три – не переживайте за якісний склад, це ще не добір екіпажу – і лізьте у відкриті модулі. Нічого не чіпайте! Вони вимкнені, але іноді вмикаються самостійно. Просто сидіть у кабіні пілота і чекайте на інструктора.
Уперше чую, що тут є інші інструктори. Я озирнувся, намагаючись визначити, хто викладачі, а хто новачки. Інструктор сказав:
– Є питання?
Знову Шері.
– Так. Як вас звати?
– Невже я знову не сказав? Я Джиммі Чоу, приємно познайомитися. Гайда.
Зараз я знаю більше, аніж мій інструктор, зосібна й те, що сталося з ним через пів-орбіти. Бідолашний Джиммі Чоу полетів переді мною, а повернувся мертвий, поки я літав удруге. Він загинув через спалах. Кажуть, що його очі википіли самі собою. Але тоді він знав усе, що здавалося мені чудернацьким.
Ми залізли в кумедний овальний люк між двигунами і опинилися в посадковому модулі, а потім драбиною з кілочків рушили вниз до головного корабля.
Ми оглянули кабіну. Наша група нагадувала трьох Алі-Бабів у печері зі скарбами. Згори щось пошкрябалось – і ми побачили обличчя з густими бровами й гарними очима. Це була та дівчина, з якою я вчора танцював.
СКАЧАТЬ