Название: Життя у позику. Мансарда мрій. Іскра життя (збірник)
Автор: Еріх Марія Ремарк
Издательство: Книжный Клуб «Клуб Семейного Досуга»
Жанр: Зарубежная классика
isbn: 978-617-12-1276-3,978-617-12-1279-4,978-617-12-0850-6
isbn:
– У тебе жахливі манери.
– Ти маєш рацію. Мені не варто було тебе запитувати про це.
– Я почуваюся цілком пристойно. Якщо ти розраховуєш скоро отримати спадок, то тебе чекає розчарування.
Ліліан подивилася на скривдженого старого марабу.
– Ні, не розраховую. Я живу в готелі й ніколи не буду для тебе тягарем.
– У якому готелі? – квапливо запитав Ґастон.
– У «Біссон».
– Слава Богу! Я б не здивувався, якби ти оселилася в «Ріц».
– Я також, – сказала Ліліан.
Трохи згодом по неї зайшов Клерфе. Вони поїхали в ресторан «Ґран Вефур».
– Як відбулася твоя перша зустріч із тутешнім світом? – запитав він.
– У мене таке відчуття, ніби я опинилася серед людей, які збираються жити вічно. У будь-якому разі вони так поводяться. Вони так перейнялися грошима, що забули про життя.
Клерфе розсміявся.
– А під час війни всі присягалися, що більше не повторять цієї помилки, якщо виживуть. Але людина швидко все забуває.
– І ти теж усе забув? – запитала Ліліан.
– Намагався щосили. Але мені не зовсім вдалося.
– Може, я кохаю тебе саме тому?
– Ти мене не кохаєш. Якби ти мене кохала, то не вживала б цього слова так легковажно. І не говорила б мені цього.
– Я кохаю тебе тому, що ти не думаєш про майбутнє?
– Тоді ти мусила б кохати кожного чоловіка в санаторії. Ми будемо їсти морські язики зі смаженим мигдалем і запивати їх молодим монтраше.
– Тоді чому я тебе кохаю?
– Тому, що я з тобою. І тому, що ти любиш життя. А я для тебе безіменна частка життя. Це небезпечно.
– Для кого?
– Для того, хто безіменний. Його в будь-який час можна замінити.
– Мене теж, – сказала Ліліан. – Мене також, Клерфе.
– У цьому я не зовсім упевнений. Розумна людина на моєму місці втекла б якнайскоріше.
– Ти не настільки захоплений.
– Завтра я від’їжджаю.
– Куди? – запитала Ліліан, не повіривши йому.
– Далеко. Мушу їхати до Рима.
– А я – до Баленсіаґи. Купити сукні. Це ще далі, ніж Рим.
– Я дійсно від’їжджаю. Необхідно потурбуватися про новий контракт.
– Добре, – мовила Ліліан. – Отже, у мене буде час кинутися в авантюру з модними кравцями. Стрийко Ґастон із задоволенням віддав би мене під опіку або видав заміж.
Клерфе подивився на неї.
– Він хоче знову ув’язнити тебе, хоча ти ще не встигла дізнатися, що таке свобода?
– А що таке свобода?
Клерфе посміхнувся.
– Я теж не знаю. Знаю тільки одне: свобода – це не безвідповідальність і не життя без мети. Легше зрозуміти, якою вона не буває, аніж якою вона є.
– Коли ти повернешся? – СКАЧАТЬ