Название: Hendes Højhed
Автор: Bang Herman
Издательство: Public Domain
Жанр: Зарубежная классика
isbn:
isbn:
Og et Par af de mindste faldt, mens de kniksede, og laa og græd paa Jorden og stolprede op igen og kniksede igen, mens Taarerne løb dem ned over Kinderne….
Maria Carolina sad genert og rød i Hovedet paa sin Bænk og nikkede og takkede.
Smaapigerne var forbi. De summede sammen i Kreds og kom ikke frem—det lød som en Syngen, Stemmerne henne i Alleen.
Mlle Leterrier saa' paa Uhret. Det var Tid: Hendes Højhed havde sin Time i Dans og Bevægelse.
Maria Carolina rejste sig og fulgte Guvernanten. I Rosenhaven pyllede Prins Otto stille om mellem sine Roser, midt i Solen. Maria Carolina og Mademoiselle gik ham forbi: Hendes Højhed havde Dansetimer i den lille Balsal. Hendes Højhed Hertuginden overværede selv Prinsesse Maria Carolinas Timer i Dans og Bevægelser. Den gamle Lærer var et antikveret Balletben med mange udværts Balletbuk og Fadermordere.
Prinsesse Maria Carolina dansede Kvadrille med tre Stole. Den udværts svedte over "Morderne" med en tynd Violin. Hendes Højhed var fortvivlet: Prinsesse Maria Carolina havde aldeles ingen Gratie.
– Tilbage—frem—én, to, tre … Kompliment … Man #ser# paa sin Herre … Der—der—Herren til venstre. Prinsesse Maria Carolina strittede fortvivlet rundt mellem sine tre Stole. Balletdanseren spillede og slog Takt med sin hele Krop—
Der—der—tre, Deres Højhed … Herren til højre—det røde Baand, Herren til højre (røde og blaa Baand om Stolene støttede Maria Carolinas Fatteevne) … to, tre, Kompliment….
Balletantikviteten sprang som Harlekin i Pantomimen, mens han filede.
Godt—godt—en to, tre, Herren til venstre….
Maria Carolina nejede igen for de røde Baand….
Nej—nej—en, to, tre, Herren til venstre—
– De Haandled, raabte Hendes Højhed, Hr. Pestalozzi,—de knækkede Haandled! Og hvilken Kompliment … den #Kompliment!#
Hendes Højhed Hertuginden var ude paa Gulvet.
– Om igen….
Prinsesse Maria Carolina nejede igen med rund Ryg.
– Den Holdning—den Ryg dog … Om igen….
Hendes Højhed sang med.
Prinsesse Maria Carolina nejede med stive Øjne for sine tre Stole….
– En græsselig Kompliment—#græsselig#. Hendes Højhed ved ikke Raad: Prinsessen gaar saa rundrygget som en Vandbærerske.
Hr. Pestalozzi tørrer sig med et Lommetørklæde, propert som et gammelt Sminkeklæde: det ligefrem risler af Hr. Pestalozzi.
Hendes Højhed Prinsesse Maria Carolina er stivøjet.
Om Mlle Leterrier turde sige—Mlle Leterrier hækler Mellemværk i en Krog, Mlle Leterrier hækler altid Mellemværk til sine jomfruelige Negligéer—: Prinsesse Ernestine var blevet bundet fast i Sengen om Natten….
Saa hun ikke kunde røre sig … Hendes Højhed Prinsesse Ernestine laa aldeles lige ud….
Det havde hjulpet forbavsende paa Hendes Højhed Prinsesse Ernestine … Det var Armene, som blev bundet….
Hendes Højhed Hertuginden fandt det noget stærkt … Hendes Højhed Prinsesse Maria Carolina kunde forsøge at gaa et Par Timer med Lineal. Hendes Højhed Hertuginden var selv gaaet fire Timer med Lineal om Dagen—i sin Barndom.
Balletantikviteten spillede op igen.
Prinsesse Maria Carolina dansede Vals med en rød Taburet.
Hendes Højhed Hertuginden rejste sig for at gaa. Hun skulde have Time i Maling. Hendes Højhed Hertuginden malede. Det var altid noget rundt hvidt i meget blaat. Hendes Højhed skænkede dette hvide og blaa som Gave til Basarer. I Gavefortegnelsen specificeredes det: Hendes Højhed Hertuginden, et Maleri: Aakander svømmende paa Vand.
Alle Dagligstuer i Residentsen havde "Aakander paa Vand".—
Desuden var Hendes Højhed Hertuginden sulten. Hendes Højhed Hertuginden nød regelmæssig et Maaltid hveranden Time.
Prinsesse Maria Carolina gjorde Kompliment for sin Mama.
Dagene gik; den ene som den anden. Hendes Højhed havde Timer; og Hendes Højhed havde Fritid og spadserede med Mademoiselle. Hendes Højhed var skrækkelig kejtet og havde store røde Hænder.
I Konversationstimerne gik Hendes Højhed med Lineal.
Efter Taflet kørte Hendes Højhed Hertuginden Tur. Prinsesse Maria Carolina sad paa Bagsædet og nikkede til Folk.
De kørte altid samme Vej, ned gennem Residentsens Storgade ud til "det italienske Slot".
Hofdamen underholdt Hendes Højhed Hertuginden; Hofdamen kunde en Historie om hvert Menneske de mødte.
I "det italienske Slot" drak Hertuginden Chokolade. Saa vendte de hjem.
Prinsesse Maria Carolina var meget træt, naar hun kom i Seng om Aftenen, og Mlle Leterrier havde faaet bundet Handskerne om hendes Haandled—med de røde Hænder.
Mlle Leterrier taalte ikke at blive begejstret i Sommerheden. Hun faldt regelmæssig lidt hen, naar hun—via Sans souci—var naaet til cette illustre impératrice. Maria Carolina flyttede sig en Smule paa Bænken, sagte, angst for at vække hende. Det var Maria Carolinas bedste Tid, naar Mlle Leterrier faldt lidt hen.
Der var saa stille—ikke en Lyd over Haven. Stille laa i Solen Parkens grønne Træer og Slot og By.
En Bi kom summende op mod Terrassens Skygge, surrede bort igen ud i den store Sol.
Det var saa dejligt at sidde her i Fred, næsten som sad hun lidt alene.
Hun skottede til Mlle Leterrier, bange ved hver en Støj. Vajsenhusbørnene kom forbi og kniksede; henne paa Terrassen—Hendes Højhed Hertuginden havde paa sin Navnedag allernaadigst skænket dem en Legeplads heroppe med Gynge, Balancebrædt og en Vippe—lo de og støjede.
Mlle Leterrier sov væk.
Maria Carolina stod sagte op fra Bænken og listede sig hen ad Terrassen. Naar Børnene raabte højt, fo'r hun sammen og vendte sig.
Bag et Træ saa' Maria Carolina paa deres Leg.
De stod, to og to, i en lang Række med Ryggen til hende … Ja—de legede Enke….
Maria Carolina kendte alle deres Lege: "Munken" og "Trold" og "Sidste Slag" og "Prinsessen i Buret".
Hvor de løb—rundt om Gyngen—med et Hvin.—Men saa ta'—men saa ta' hende dog … Aa, den tykke Martha var Enken….
Rundtom hvinede de smaa. De legede "Gemme" og stillede sig med Ansigterne ind mod Træerne og skreg, naar de var fundet СКАЧАТЬ